‎UN SERIAL NETFLIX
‎O NOUĂ AVENTURĂ - LUME MULTĂ ‎LA DESCHIDEREA UNUI HOTEL DE LUX
‎Bună dimineața!
‎Pentru unii.
‎CÂINE PIERDUT ‎DOMNUL PENNYCRUMB
‎Bună dimineața!
‎Rahat!
‎Salutare, străine!
‎Salut!
‎Asta sau asta?
‎Nu. Vreau să-mi povestești ‎cum Umbrella Academy i-a înfrânt
‎pe tâlharii de la muzeu.
‎Din nou?
‎Bine.
‎Era o noapte întunecată și furtunoasă…
‎Claire? Sunt eu, mami.
‎Mami?
‎Ce?
‎- Cine naiba ești? ‎- Patrick?
‎- Mami! ‎- Ce se întâmplă? Cine e femeia asta?
‎Unde e copilul meu?
‎Ai zece secunde să pleci.
‎- Unde e Claire? ‎- Nu e nicio Claire aici.
‎- O sperii! ‎- Îmi pare rău. Eu…
‎Ceva e greșit.
‎Ceva e foarte greșit.
‎Am ajuns. Hotel Obsidian.
‎BANDA CELOR ȘASE
‎Îi primim pe toți aici.
‎LUTHER HARGREEVES ‎AGENT DUBLU AMERICAN
‎VANYA HARGREEVES
‎SISSY COOPER A MURIT PE 1 OCTOMBRIE 1989 ‎ÎN OAKLAND, CALIFORNIA, SUB UN NUME FALS.
‎Mi-ai dat
‎cel mai frumos dar din viața mea.
‎M-ai făcut să mă simt în viață ‎pentru prima dată.
‎M-ai ajutat să-mi regăsesc speranța.
‎E un lucru minunat.
‎STILURI CLASICE PENTRU ORICE SITUAȚIE!
‎Și nici nu observi cușca în care ești
‎până nu vine cineva să te elibereze.
‎- Pot să te ajut? ‎- Bună!
‎Mersi.
‎Old Holland Road, Pennsylvania.
‎PENTRU BĂIEȚELUL DE 4 KG ‎DENUMIT ÎN CONTINUARE NUMĂRUL 4
‎Doamne, ce magherniță!
‎Delincventul ăla mic e fiul tău.
‎Presupus fiu.
‎Ce amuzant e!
‎Stai, cine e mama?
‎- Lila. ‎- Poftim?
‎- Lila e aici? ‎- Era.
‎L-a lăsat aseară și apoi a șters-o.
‎- Nu prea o am la inimă. ‎- Nu…
‎Practic, e familie.
‎Mai ieri voia să ne ucidă.
‎Da, cum am spus, „familie”. ‎Diego, se întoarce?
‎Ar fi bine să fie așa,
‎pentru că avem ‎lucruri mai importante acum!
‎Calmează-te!
‎- Unde e Luther? ‎- Cui îi pasă? Probabil e la alergat.
‎Ador tunsoarea.
‎Am vorbit aseară cu Marcus.
‎Poftim? Ai vorbit cu inamicul?
‎- Singură? ‎- Cineva trebuia să facă ceva.
‎Cine te-a ales, Vanya?
‎Viktor.
‎Cine e Viktor?
‎Eu. Ăsta am fost mereu.
‎E o problemă pentru cineva?
‎Nu, nicio problemă.
‎Nici pentru mine. Mișto!
‎Mă bucur pentru tine, Viktor.
‎Din ce știam, ‎nu vorbești în numele familiei.
‎Bine. E în regulă, da? Marcus înțelege.
‎Nu vrea război mai mult decât noi.
‎Ce tot spui? A încercat să ne ucidă!
‎- Și Lila și ai un copil cu ea. ‎- Nu asta e ideea!
‎Am bătut palma.
‎Ne dă înapoi servieta lui Cinci, ‎apoi ieșim din cronologie.
‎- Ne vedem azi mai târziu pentru predare. ‎- Ce bine!
‎E o mutare de începător. ‎Tipul se joacă cu tine.
‎- Serios? ‎- Da, dar putem folosi asta.
‎Ne întoarcem împotriva lor și îi anihilăm.
‎Diego, încetează, te rog!
‎Și nu o să faci nimic azi.
‎Ba o să petreci timpul cu odrasla.
‎Presupusă odraslă!
‎Voi lua servieta,
‎apoi ne vom întoarce ‎și reparăm cronologia.
‎Nu plecăm nicăieri! ‎E o cronologie perfect acceptabilă.
‎Spune-i asta lui Allison,
‎e sus, o jelește pe fiica ei, ‎care nici nu există aici!
‎Ca să nu mai vorbim, am fost înlocuiți ‎cu pete, cuburi, păsări și rahat!
‎Alo, geniilor! Nu e vorba de noi!
‎Uitați-vă în jur!
‎Dacă nu ați observat, ‎nu e sfârșitul lumii.
‎Nu există apocalipsă. Soarele strălucește.
‎Păsările fac ce fac păsările. ‎Asta e tot ce contează.
‎Nu ne mai jucăm cu timpul
‎și eu am ieșit la pensie.
‎S-a dat cu ‎aftershave?
‎Sunt îngrijorat.
‎Ce zici să o ștergem de aici?
‎Să facem o excursie!
‎Despre ce vorbești?
‎Mă refer la un sejur la țară.
‎Noi doi, vântul din părul nostru.
‎Thelma și Louise pe drumul mare.
‎Știi că mor până la urmă.
‎Să ne ținem de mână,
‎trăind cea mai bună viață a noastră, ‎micul meu heruvim!
‎Ascultă-mă!
‎Aproape am murit aseară ‎din cauza bășinilor lui Luther.
‎Trebuie să ieșim de aici, ‎să luăm aer curat!
‎Bine, o să mușc. De ce eu, Klaus?
‎Fiindcă ai spus că ești pensionat ‎și asta fac pensionarii.
‎- Nu meriți niște distracție? ‎- Nu e homar.
‎- Scuze? ‎- Erau trei homari acum un minut.
‎Poate Chet i-a transformat ‎într-un ‎smoothie‎ de dimineață.
‎Ești un idiot, dar mă bag.
‎- Dă-mi drumul! ‎- Știu ce ai făcut.
‎Ce naiba faci?
‎Fiul tău și-a băgat ‎trei brioșe în pantaloni.
‎Și ăsta e un bufet! ‎Pot să iau ce naiba vreau!
‎Mă ocup eu de el. Haide!
‎- Ușurel! ‎- E timpul pentru niște reguli.
‎Fără agresiune fizică?
‎- E… ‎- Taci! Și ascultă!
‎Tatăl meu era un mare tâmpit.
‎Când eram mic, ca tine, mi-am promis
‎că nu mă voi comporta niciodată ‎ca el cu niciun copil.
‎Da, oprește-te! O să plâng.
‎Dar sunt un om ocupat, ‎cu multe responsabilități, bine?
‎N-o să te las să mă încetinești, bine?
‎Da, pari foarte ocupat acum.
‎Poți rămâne ‎până se întoarce mama ta, bine?
‎Dar să nu mai faci prostii,
‎altfel o să avem o problemă serioasă!
‎Uită-te la mine!
‎Înțelegi?
‎Frate,
‎îți curge urechea.
‎Da…
‎Da, mi-am uitat medicamentele ‎pentru urechi.
‎Medicamente pentru urechi?
‎Dacă nu o drenez, se scurge puroi ‎și miroase a vomă de pisică.
‎Haide!
‎Unde te duci?
‎- Cu puștiul. Mă întorc imediat. ‎- Nu!
‎Nu face nimic prostesc ‎până nu primesc servieta!
‎Nu ești tu șeful lui, bine?
‎- Cine… ‎- Haide!
‎Luăm câteva sucuri pentru drum.
‎- Uneori, trebuie să-ți eliberezi mintea. ‎- Unde plecați?
‎- Să scoți șobolanii din labirint. ‎- Haide! Grăbește-te!
‎Mamă?
‎De ce îmi tot spune lumea așa?
‎Unde sunt?
‎La academie, prostuțule. ‎Toată lumea te așteaptă.
‎La academie?
‎Uitați-l!
‎Te rog, stai cu noi!
‎E în ordine. Nimeni nu-ți va face rău.
‎Smoothie?
‎Da, mersi.
‎Probabil ești lihnit.
‎Probabil n-ar trebui. E unt de ‎caju?
‎De ‎caju,‎ de migdale, de floarea soarelui, ‎tahini,‎ nucă de Brazilia.
‎Mamă! Știți ce?
‎Acum, că spui asta, mă simt puțin ciudat.
‎- Servește! ‎- Mersi.
‎Deci știm că ești Numărul Unu,
‎dar încă nu am fost prezentați oficial.
‎Sunt Ben, Numărul Doi.
‎Mă bucur să te revăd, amice!
‎De ce se uită toți la mine așa?
‎Fiindcă ești mort de 15 ani.
‎Mort?
‎Cum adică mort?
‎E o poveste lungă.
‎Oricum, eu sunt Fei, Numărul Trei.
‎Alphonso, Patru.
‎Sloane. Cinci. Salut!
‎- Salut! ‎- Eu sunt Jayme, Șase.
‎El e Christopher, desigur. Numărul Șapte.
‎Nu-l băga în seamă. E cam stresat azi.
‎Nu înțelege.
‎Cum rămâne cu Numărul Unu?
‎- Ce e cu el? ‎- Unde e?
‎Asta am vrea să știm.
‎E un joc?
‎Indiferent de jocul pe care-l joacă ‎cei din Umbrella, o să pierdeți!
‎L-ați luat pe Numărul Unu,
‎iar noi te-am luat pe tine.
‎L-am luat pe Marcus?
‎De ce am face asta?
‎Act de război? Dorință de moarte?
‎Ultima dată când l-am văzut ‎era cu sora ta.
‎- Care? ‎- Micuța cu puteri mari.
‎Vanya?
‎Ei bine, trebuie să spun
‎că nu-i stă în fire Vanyei ‎să răpească pe cineva.
‎Astea fiind spuse, ‎eu aflu ultimul astfel de lucruri.
‎Ești Numărul Unu. ‎N-ar trebui să știi totul?
‎Știu. Așa ai zice, Ben.
‎Disciplina nu e punctul nostru forte.
‎E o încăierare generală.
‎Ascultă.
‎Pare ușor de rezolvat.
‎Mă duc înapoi. Sincer, ‎familia mea își face griji pentru mine.
‎Dacă îl au pe tipul tău, ‎îl trimit înapoi fără zgârieturi.
‎Bine? Niciun rău, nicio vină.
‎Cum sună?
‎Bine?
‎Super!
‎Care e graba? ‎Stai aici până se întoarce Marcus.
‎Familia mea va veni după mine.
‎Minunat.
‎Între timp, simte-te ca acasă!
‎Și…
‎înainte să uit, dacă încerci să evadezi,
‎păsările lui Fei îți vor scoate ochii ‎și își vor face cuib în craniu.
‎Super.
‎Cum îți place să te distrezi?
‎Ai dormit vreun pic?
‎Ți-am adus micul dejun.
‎Nu mi-e foame.
‎Haide! Ar trebui să mănânci ceva.
‎- E numai vina mea. ‎- Încetează! Nu.
‎Știam că ceva ar putea merge prost ‎dacă ne întoarcem.
‎Am știut și am riscat oricum.
‎Am lăsat-o pe Claire cu Ray și acum…
‎E ca și cum n-ar fi existat.
‎Nu am nici măcar o poză cu ea.
‎Ai putea fi o cale de ieșire.
‎Cum adică?
‎Servieta lui Cinci. ‎O să încerc să o recuperez.
‎Cum?
‎Mă întâlnesc iar cu Marcus azi. ‎Facem un schimb.
‎Iar?
‎- Am fost să-l văd aseară… ‎- Singură. Ce-a fost în capul tău?
‎Trebuia să fac ceva.
‎Pentru tine. Pentru noi toți.
‎- Ce? Ce vrei… ‎- Dacă crezi că nu vin și eu, ești nebună!
‎Dacă crezi că nu vreau să vii, ‎ești și mai nebună.
‎Nu renunța încă, bine?
‎De când ești tu optimista?
‎Fac câteva schimbări, presupun.
‎Părul.
‎E mai mult de atât.
‎Îți explic pe drum.
‎Bine.
‎Berlin, sosim!
‎Haide, mergi, servietă idioată!
‎Sunt gata!
‎Jigodie afurisită!
‎Futu-ți!
‎De ce nu funcționezi,
‎târfă mică?
‎Trebuie să ajung la Berlin!
‎Futu-ți!
‎ATRACȚII PE MARGINEA DRUMULUI
‎Nu e chiar așa de groaznic.
‎Vezi? Ți-am spus.
‎Toată viața am fost stresat.
‎Misiuni pentru tata,
‎pentru Comisie, ‎încercând să supraviețuiesc apocalipsei.
‎Mereu mă uit la fiecare colț, ‎așteptând să cadă drobul de sare.
‎- E plăcut să respiri. ‎- Bravo ție!
‎Ți se potrivește pensionarea.
‎Așa.
‎Am încercuit toate atracțiile de pe drum.
‎Nu sunt sigur că vom avea timp.
‎Ricky's Bakery are plăcinte premiate.
‎Dacă mă lași să-ți explic ‎vreo două secunde…
‎Asta e… Nu…
‎Ascultă-mă! Taci două secunde! ‎Doar două secunde? Bine?
‎Bine. Sunt numai urechi.
‎Mergem în Pennsylvania
‎să-mi găsesc
‎mama biologică.
‎- Poftim? ‎- Îmi pare rău, bine?
‎Voiam să vină cineva cu mine ‎pentru sprijin emoțional.
‎Sprijin emoțional, ca un Schnauzer?
‎Știam că nu vii dacă îți spun, ‎deci ce trebuia să fac?
‎Ai dreptate, n-aș fi venit. Știi de ce?
‎- Pentru că m-am pensionat. ‎- Știu.
‎- Trebuia să fie o călătorie fără griji. ‎- Încă poate fi, iubire.
‎Ghem de sfoară? Klaus, întoarce!
‎- Ghem de sfoară! Întoarce! ‎- Ce? Cinci!
‎E unul dintre cele mai bune! Haide!
‎- Cinci, vom muri! ‎- Nu-mi pasă!
‎Cinci, dă-i drumul!
‎Știi ce? Nu tu ghem, nu tu mamă biologică!
‎- De ce nu mi-ai spus mai devreme? ‎- N-am…
‎Nu pot să cred că nu mi-am dat seama.
‎Cum ai fi putut?
‎Știu. Mă simt ca o proastă.
‎Vrei să taci un pic?
‎Nu puteai să știi fiindcă…
‎nici eu n-am știut.
‎Să fiu cu Sissy…
‎Nu știu. A deschis ceva în mine.
‎Mi-a arătat că nu voi fi liberă ‎dacă mă ascund de cine sunt.
‎După ce am pierdut-o, mi-am dat seama…
‎că nu mai pot trăi în cușca aia.
‎Nu vreau.
‎Mereu am urât oglinzile.
‎Credeam că toți se simt ciudat ‎în pielea lor.
‎Cred că nu e adevărat, nu?
‎Ce vezi acum?
‎Pe mine.
‎Doar pe mine.
‎Mulțumesc că mi-ai spus.
‎Ești parte din familie, Viktor.
‎Bine?
‎Și nimic nu m-ar face ‎să te iubesc mai puțin.
‎Haide!
‎Da, știi.
‎Am crezut că o să fie mai mare.
‎Mie mi se pare mare.
‎Iată adevărata întrebare.
‎De unde știi că mama ta e în Pennsylvania?
‎Păi, fiindcă eram la finalul ‎unui beții de două săptămâni,
‎și nu-ți pot spune data exactă, ‎fiindcă eram pe Xanax și altele,
‎dar Amy Winehouse era în topuri.
‎Adică era între 2000 și 2009?
‎Am intrat în biroul tatei ‎și am căutat cheia de la seiful lui,
‎pentru că l-a pus pe Pogo ‎să încuie chestiile valoroase.
‎Dar, în schimb, am găsit o comoară ‎cu istoria familiei noastre,
‎spusă în cotoare de cecuri expirate.
‎Rachel Herschberger?
‎SUMĂ CEC 3.000 $
‎Eram prea distrus ca să fac ceva ‎legat de asta, prea speriat să o caut.
‎Dar mereu în mintea mea,
‎m-am întrebat ‎de ce m-a vândut pe trei mii.
‎Adică, nu putea să ceară cinci? Șase?
‎Ai văzut ceva despre mama?
‎Nu, îmi pare rău.
‎- De ce acum? ‎- Tu ce crezi?
‎Tata ne reneagă. Grace nu e Grace.
‎Ben s-a dus.
‎Mi s-a părut un moment bun ‎să aflu cine aș fi putut fi
‎dacă n-aș fi crescut ‎în familia asta idioată.
‎Chiar poți să numești asta familie?
‎Nu. E mai degrabă o…
‎Școală pentru delicvenți sarcastici.
‎Și una nu prea bună.
‎Dar ce e familia? Ce e?
‎E ca un ghem uriaș de sfoară,
‎care nu poate fi descâlcit.
‎Un ghem uriaș de obligații ‎pe care l-am împins toată viața.
‎Cu cât îmbătrânești, cu atât crește.
‎- Cu cât încerci să-l descâlcești… ‎- Îl vezi rostogolindu-se…
‎- Ce rost are? ‎- Ce rost are?
‎Mă bucur că ai venit.
‎Ești un frate bun.
‎Bine. Spune și tu lucruri frumoase ‎despre mine acum!
‎Hai s-o găsim pe idioata de maică-ta!
‎Și eu te iubesc, dansator micuț!
‎Grăbește-te! ‎Trebuie să ne întoarcem la hotel.
‎- Trebuie să-l găsesc pe cel bun. ‎- Ia-l pe oricare!
‎Ai încercat vreunul?
‎Nu. Urechile mele nu stropesc suc ‎când mă agit.
‎Atunci crede-mă! Am nevoie de marca mea.
‎Jayme, adu-mi gustări!
‎L-am găsit…
‎- Du-te afară! ‎- De ce?
‎Sunt pe cale să-l bat pe ăsta!
‎- Nu-ți face griji! Te apăr eu. ‎- Du-te!
‎Ce mai surpriză!
‎Ba surpriza e la tine în pantaloni.
‎- M-ai urmărit? ‎- Nu te alinta!
‎Pleacă imediat, ‎altfel o să te pocnesc așa cum meriți!
‎Hai să te vedem, umflatule!
‎Rahat!
‎Știu. Nu te simți bine, nu?
‎Căcat!
‎Frate, bărbia ta.
‎Face asta uneori.
‎Stanley, nu!
‎Fir-ar să fie!
‎Piciorul meu!
‎- Înțelegi cum funcționează? ‎- E copilul meu, boule!
‎Ai obosit? Devii mai slab?
‎Nici pe departe!
‎- Ești bine? Unde te-a lovit? ‎- Sunt bine!
‎- O să fii bine! ‎- Vai!
‎Ești bine. ‎Nu e așa de rău. Nu mai plânge, bine?
‎Ai grijă!
‎Fata aia voia să scuipe pe tine.
‎La o parte!
‎- Mă descurc și singur! ‎- Da, sigur că da.
‎- Futu-i! ‎- Ai grijă cum vorbești!
‎Haide!
‎Ce? Nu! Îi băteam!
‎„Cine luptă și pleacă ‎trăiește să lupte încă o zi.” Da?
‎- Ce tâmpenii! ‎- Da, știu.
‎Fir-ar să fie! Klaus era Amish.
‎- Asta explică totul. ‎- Cum explică asta ceva?
‎Fiindcă uite! Uită-te la locul ăsta!
‎E tot ce-mi lipsea în copilărie.
‎- Klaus? ‎- Da?
‎Stai puțin!
‎Verificare sosie. Simți ceva ciudat?
‎Mâncărimi, transpirații, vânturi, ‎ceva de genul?
‎Nu, mă simt minunat,
‎în afară de vechea iritație pe sculă, ‎dar ce poți face?
‎Bine, baftă!
‎Ce? Stai, nu vii?
‎Asta trebuie să faci singur.
‎Singur?
‎Da, bine.
‎Da, o pot face, sigur.
‎Salut!
‎Bună seara!
‎Mamă!
‎Nu, englezule!
‎Nu sunt mame aici.
‎Doar iepuri.
‎Îmi pare rău.
‎O caut pe Rachel Herschberger.
‎Nu e nicio Rachel.
‎Ei bine, ce păcat!
‎Știi unde o pot găsi? Încerc să dau de ea.
‎Am spus că nu e nicio Rachel aici.
‎Ia-ți cizmele simandicoase, ‎pleacă și lasă-ne în pace!
‎Bine. Nu e nevoie ‎să te stropșești la mine.
‎Lasă băiatul să vorbească!
‎Ai supărat femeile ‎și acum mă superi pe mine.
‎Nu, nu e…
‎Nu supăr femeile. Glumești?
‎Femeile mă iubesc.
‎Iisuse! Ce e cu tine?
‎Parcă trebuia să fiți de treabă!
‎Asta e ceea ce se numește ‎concepție greșită, englezule!
‎Bine, fie. Bine.
‎Vreau să știi
‎că ai stricat părerea mea despre Amish.
‎Aici.
‎Ai stricat-o!
‎E în regulă, Sarah-Beth. Pleacă.
‎Locul ăsta e incredibil!
‎Am scos vechiul salon și am pus astea.
‎Credeam că ‎home cinema-ul ‎și grădina Zen sunt impresionante,
‎dar ăsta e nivelul următor!
‎Știi,
‎mereu mi-am dorit ‎ca Umbrella Academy să fie așa.
‎Voi chiar faceți lucruri împreună!
‎Voi, nu?
‎Nu, nu chiar.
‎Deci fratele nostru a murit
‎când eram copii. ‎Numărul Șase, Ben al nostru.
‎Îmi pare rău.
‎Da. Și după aia, nu i-a mai păsat nimănui.
‎Toți aveau planurile lor
‎și era dificil ‎să faci pe cineva să-i pese.
‎Apoi, după o vreme, ‎am încetat să-mi mai pese.
‎Știi, despre antrenament, misiuni…
‎Despre faptul că sunt Numărul Unu.
‎Nu ești ceea ce mă așteptam.
‎- Nu sunt? ‎- Nu.
‎De fapt, ești chiar drăguț.
‎Dacă aș putea, ‎aș pleca într-o clipită de aici.
‎De ce nu poți?
‎Tu de ce n-ai putut?
‎Bine punctat.
‎Casa asta ‎e tot ce am știut toată viața mea.
‎Știu că sunt locuri mai bune în lume
‎și, într-o zi, vreau să le văd pe toate.
‎Știi…
‎Am stat puțin pe lună.
‎Poftim? Ce tare!
‎- Crezi? ‎- Da! Pe lună?
‎- Doamne! Nimeni nu crede asta. ‎- Da!
‎Pe lună, da!
‎Spune-mi mai multe despre familia ta
‎înainte să decidă să te salveze.
‎Unde stați?
‎Un hotel prost în centru. Hotelul…
‎- Încerci să-mi întinzi o capcană. ‎- Nu.
‎Nu, desigur. Luther, ce prost ești!
‎- Chiar crezi că luna e mișto? ‎- Nu încercam să…
‎Sunt așa un…
‎Ben vrea să vorbiți.
‎Du-te și te spală!
‎- Luther, nu încercam… ‎- Sloane.
‎Nici măcar nu știi cum mă cheamă
‎De fiecare dată când treci pe lângă mine
‎Aproape că îmi dau lacrimile
‎Ce păcat
‎Mă duc la…
‎Ce a fost…
‎Nu pot să am o zi liberă?
‎Nu știam ce-ți place cel mai mult.
‎Tu i-ai creat pe toți.
‎Bună!
‎Scuze!
‎- Nu vreau necazuri. ‎- Nu!
‎Auzi!
‎O știi pe Rachel, nu?
‎E sora mea.
‎Auzi!
‎Unde pot să o găsesc?
‎Tinere, e moartă de peste 30 de ani.
‎Cum a murit?
‎Hemoragie craniană.
‎- S-a dus repede, slavă Lui! ‎- Dar fiul ei?
‎Ce fiu?
‎Stai. Când a murit?
‎A murit pe 1 octombrie 1989.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Nimic, doar că atunci…
‎E ziua mea.
‎- Englezule, lipsesc vacile. ‎- Trebuie să pleci!
‎- Rahat! ‎- Fugi!
‎Ascultă.
‎Știi să folosești servieta asta, nu?
‎Ultima oară când a încercat Klaus ‎a ajuns în Vietnam.
‎Nu pot suporta o altă greșeală, jur.
‎Știu.
‎Nici eu.
‎- Cinci e un idiot… ‎- Da.
‎…dar nu e un monstru.
‎Când îi explicăm ce înseamnă asta ‎pentru noi, ne va ajuta. Trebuie.
‎Mai întâi, trebuie să luăm servieta.
‎Poftiți.
‎Cinci!
‎Pornește mașina, vrei?
‎Vai de…
‎Rahat! Cinci!
‎Pornește mașina!
‎Cinci! Pornește mașina!
‎Mai repede!
‎- De ce nu te înțelegi cu oamenii? ‎- Am încercat. Serios.
‎- Stai! ‎- Stai puțin!
‎- Ia asta! ‎- Ce e?
‎Moartea lui Rachel a fost neobișnuită ‎și nu a fost singura.
‎Haide! Urcă în mașină, Klaus!
‎Ai ochii ei.
‎- Englezule, du-te! ‎- Klaus, acum sau niciodată!
‎Klaus!
‎Du-te!
‎Cronologia e plină de ghicitori.
‎Fii atent, mama a murit aici ‎înainte să mă nasc!
‎- Ce-ai spus? ‎- Da.
‎Nu o să apară.
‎Ceva nu e bine.
‎Sau te-a lăsat baltă.
‎Nu e genul.
‎Știi asta după 15 minute împreună?
‎Nu-i primim pe cei ca tine aici.
‎Ce-ai spus?
‎Am zis că încă sunteți aici.
‎Vreți să comandați ‎cât vă așteptați prietenul?
‎- Da. ‎- Nu, asta…
‎Mă întorc. Nu e grabă.
‎- Allison, ești bine? ‎- Eu…
‎Nu…
‎Încă o poveste, mami!
‎Claire, scumpo.
‎Mamă, vreau o poveste!
‎Am auzit un zvon că ești obosită.
‎Allison! Ce se întâmplă?
‎Unde e Claire?
‎- Trebuie să iau aer. ‎- Unde te duci…
‎La ce te uiți?
‎SPARROW ACADEMY ‎CRIMINALITATEA E PROBLEMA, NOI SOLUȚIA
‎Cu tine vorbesc!
‎Scuze!
‎Allison?
‎Ești bine?
‎Da.
‎Să mergem!
‎Practic strigai după ajutor.
‎Nu strigam.
‎- Îl băteam. ‎- Nu puteai respira, dar…
‎Nu pare că familia ta va veni în curând.
‎Nu, sunt sigur ‎că se ocupă de ultimele detalii și…
‎Relaxează-te! Ești liber.
‎De ce?
‎Un gest de bunăvoință.
‎Dar vreau să transmiți ‎un mesaj important familiei tale.
‎Sigur.
‎Dați-i drumul lui Marcus!
‎Și, dacă vreunul dintre voi îl rănește, ‎venim după voi!
‎După voi toți!
‎Și promit că data viitoare ‎nu vom fi așa de primitori.
‎Lui Super nu-i plac amenințările.
‎Vei face cum spunem sau…
‎Păsări, în capul meu. Am înțeles.
‎Nu-ți uita geanta!
‎Sper că ți-a plăcut șederea.
‎Scuzați-mă!
‎Adică, cine face așa ceva?
‎- Ce tot mormăi? ‎- Lila.
‎Să-l lase pe Stan pe capul meu ‎după atâția ani? Nu e corect.
‎Dacă ai făcut fapta, ‎n-o învinovăți pentru consecințe.
‎Nu asta e ideea.
‎Care e ideea?
‎Îmi șifonează prestanța!
‎Trebuie să pot reacționa ‎la pericol imediat.
‎Cum să fac asta ‎când fac pe bona unui copil de 12 ani?
‎Ești tatăl lui!
‎Presupus tată.
‎Măcar ai un copil.
‎Îmi mai aduceți unul?
‎Veniți mai aproape, oameni buni!
‎Unde e… Unde e Luther?
‎- Nu l-am văzut. ‎- Cine știe?
‎Știe cineva unde… Știți ce? ‎Avem probleme mai mari.
‎Ce anume?
‎Asta.
‎MĂCELĂREASĂ NEEXPLICAT
‎- Cine sunt? ‎- Sunt mamele noastre.
‎TÂNĂRĂ MOARTĂ
‎Asta e a mea.
‎Toate sunt moarte.
‎Toate au murit în aceeași zi,
‎pe 1 octombrie 1989.
‎- E ziua noastră. ‎- Nu mai e.
‎Au murit înainte să ne naștem.
‎Aiurea! Dacă nu ne-am născut, ‎cum putem exista?
‎- Exact! ‎- Ce vrei să spui?
‎Când am sărit aici, ‎am creat un paradox al timpului.
‎Nu orice paradox.
‎Ci paradoxul bunicului.
‎Ce naiba e paradoxul bunicului?
‎FEMEIE GĂSITĂ MOARTĂ ÎN HAMBAR
‎Luther!
‎Ce nai…
‎Pe el, TJ!
‎La naiba!
‎- Bine, acum ce? ‎- Așa. Da.
‎Trebuie să…
‎Da. Bine.
‎O să-ți iau asta.
‎- Să nu facem gălăgie! ‎- Ce naiba vrei de la mine?
‎Voiam să-mi cer scuze pentru ieri.
‎Iar te joci cu mine?
‎Nu înțelegi. Suntem urmăriți.
‎Poftim? De cine?
‎De familia mea. Sunt nebuni.
‎Dar vreau să știi, ‎fiecare cuvânt a fost adevărat.
‎Chiar și despre lună?
‎Mai ales despre lună.
‎Ei bine…
‎ne urmărește cineva acum?
‎Nu. Dar ar trebui să fim…
‎Subtitrarea: Andra Foca